- Ne-am rătăcit. - Nu, e o scurtătură.
Iubitule, suntem pe drumul ăsta de o oră.
Nu am văzut nici măcar o mașină.
Molly, știu să citesc o nenorocită de hartă, bine?
Am trecut de benzinăria aceea. Să mergem să întrebăm pe cineva.
Asta a fost acum 40 de minute. Nu facem cale întoarsă.
Haide. Asta nu e o superstiție învechită?
- În ziua de azi oamenii pot cere indicații. - Nu, nu vom face asta.
E împotriva codului nostru genetic. Știu exact unde suntem.
Da, unde anume?
Pe autostrada 99, bine? Trece tot înainte.
Autostrada 99?
Deci am ales traseul cu peisaje.
David.
E aniversarea noastră, și o petrecem înghesuiți într-o mașină.
Știu. Îmi pare rău.
Lasă-mă să mă revanșez față de tine, bine? Vino aici.
Nu. Stai. Sunt supărată pe tine.
Haide, Molly.
Mă iubești, doar.
Nu, ești un ticălos.
- David, vorbesc serios. - Molly. Ai grijă.
David?
Hei?
E cineva aici?
Salut?
Tu ești.
Ești teafăr. Îmi pare rău. Nu te-am văzut acolo.
Ești...? Ești rănit?
Domnule?
Oprește-te!
Doamne Sfinte.
Trebuie să mă ajuți.
Te rog, te rog.
Bine, bine, liniștește-te. Spune-ne ce s-a întâmplat.
Am derapat și am avut un accident. Și când am ajuns la...
...mașina era praf. Soțul meu dispăruse.
Am plecat să-l caut, și atunci omul de pe stradă a început să mă urmărească.
Nu arăta cumva ca și cum ar fi trecut trenul peste el?
De unde știi asta?
O presupunere norocoasă.
Doamnă, cum vă numiți?
Molly. Molly McNamara.
Ar trebui să veniți cu noi. Vă ducem înapoi în oraș...
Nu pot. Trebuie să-l găsesc pe David. Se poate să se fi întors la mașină.
Ar trebui să vă ducem undeva unde veți fi în siguranță. Eu și Dean ne vom întoarce.
- Îl vom căuta pe soțul dumneavoastră. - Nu, nu plec de aici fără el.
Mă duceți, vă rog, înapoi la mașina mea?
Bineînțeles. Hai.
E chiar acolo.
Nu înțeleg.
Sunt sigură că aici era. Am lovit copacul chiar acolo.
Nu are niciun sens.
Ar trebui să plecăm de aici. Greely ar putea apare în orice clipă.
- Ce îi vei spune? - Adevărul.
Va fugi în direcția opusă.
Știu că sună ciudat, dar ne-am izbit în copacul acela.
Nu știu cine ar fi putut să o ia. Mașina era praf.
Vă rog, trebuie să mă credeți.
Ascultă, te credem, bine?
De aceea vrem să te scoatem de aici.
Și cu David cum rămâne? Trebuie să se fi întâmplat ceva. Trebuie să anunț poliția.
Poliția. E o idee excelentă. Te vom duce la secție.
Deci vino cu noi. E cel mai bun mod în care vă putem ajuta.
Bine.
Trebuia să fim în Lake Tahoe.
Tu și David?
- Aniversam cinci ani împreună. - O aniversare pe cinste.
Chiar înainte, am avut cea mai tâmpită ceartă.
E singura dată când ne-am certat, când eram înghesuiți în mașină.
Da, știu cum se întâmplă asta.
Știi care e ultimul lucru pe care i l-am spus?
L-am făcut ticălos.
Doamne.
Dacă ăsta va fi ultimul lucru pe care i l-am spus?
Molly.
Vom afla ce s-a întâmplat cu soțul tău. Promit.
- Tu ai...? - Nu.
Grozav. Îmi era teamă că vei spune asta.
Cântecul ăsta.
- Ce e cu el? - Îl ascultam când am avut accidentul.
Ea e a mea.
- Ea e a mea. - Ce e asta?
Țineți-vă bine.
Ce faci?
Ce naiba...
- Ce naiba s-a întâmplat? - Nu-ți face griji. Totul va fi bine.
Cred că ai vorbit prea devreme, Sammy.
Nu cred că o va lăsa să plece.
Nu e posibil așa ceva.
Păi...
...crede-mă, se întâmplă.
Bine, mulțumesc de ajutor, de acum cred că mă descurc.
- Așteaptă, Molly, stai o clipă. - Lasă-mă în pace.
- Nu. Trebuie să mă asculți. - Lasă-mă în pace.
Nu a fost o coincidență, faptul că te-am găsit, bine?
Despre ce vorbești?
Nu eram la plimbare în căutare de fetițe când am dat de tine. Eram aici. Vânam.
Ce anume vânați?
Fantome.
- Nu îndulcii lucrurile de dragul ei. - Sunteți nebuni.
Chiar așa? La fel de nebuni ca dispariția unui tip căruia îi ies intestinele afară.
Știi bine ce ai văzut.
Credem că numele lui e John Greely.
Un fermier local care a murit acum 15 ani pe autostrada asta.
Oprește-te.
Într-o noapte pe an, la data morții sale...
...bântuie drumul ăsta.
De asta suntem aici, Molly...
...să încercăm să-l oprim.
Da, cred că fantoma asta a făcut și ca mașina mea să dispară.
Au fost și lucruri mai nebunești, nu?
Știi ce? Îmi ajunge nebunia. Am să chem chiar eu poliția.
Nu vreau să fiu aspru, dar nu cred că vei ajunge prea departe.
Asta ce înseamnă?
Asta înseamnă că planul a fost să încercăm să vă scoatem de aici.
Evident asta nu a funcționat prea bine cu Fermierul Roadkill.
Molly, spunem adevărul.
Greely nu te va lăsa să pleci de pe autostrada asta.
Sunteți...
Voi chiar vorbiți serios?
Foarte serios.
În fiecare an, Greely găsește pe cineva să pedepsească pentru ce i s-a întâmplat lui.
În seara asta acea persoană ești tu.
De ce eu? Nu am greșit cu nimic.
Nu are importanță.
Unele spirite nu văd decât ceea ce vor.
Deci spuneți că Greely ăsta, l-a luat pe soțul meu?
Doamne.
Molly, te vom ajuta, bine?
Dar mai întâi, tu trebuie să ne ajuți.
Să vă ajut?
Cum?
Asta e. Aici l-am văzut.
Cred că e cuibul lui de vânătoare.
Părea un tip de treabă.
- Nu e niciun semn sau piatră funerară. - Căutați mormântul lui Greely?
- Da. - De ce?
Pentru a dezgropa cadavrul, să-l sărăm și să-l ardem.
Da, sigur. Ceva normal.
E o modalitate de a scăpa de un spirit.
Și asta îl va salva pe David?
Asta vă va salva pe amândoi. Asta dacă vom găsi cadavrul.
Și cum îl găsim?
Nu sunt sigur. După moartea lui Greeley, soția sa a revendicat trupul lui.
Asta a fost ultima dată când a văzut-o cineva. Presupun că l-a adus înapoi aici...
...dar erau proprietarii a 100 de pogoane de pământ. Ar putea fi îngropat oriunde.
Deci asta e ocupația voastră. Sunteți un fel de vânători de fantome.
Da, ne lipsesc costumele. Doamnă, asta e o conversație fascinantă.
Autostrada asta e bântuită doar o dată pe an.
Mai avem timp până la răsăritul soarelui. Ce-ar fi să ne vedem de treabă? Grozav.
- Ce căutăm ? - Locuința lui Greely.
Poate e îngropat acolo. Să căutăm o cărare, un drumuleț ceva. Stați împreună.
Da. Bine.
Molly.
Ajută-mă, Molly.
David?
David? David?
Hei, ești teafără?
Ce i-a făcut ticălosul ăla soțului meu?
Calmează-te, bine? Îl vei mai vedea pe David.
- Da. - Hei.
Să urmăm drumul ciudat de piatră.
Haide.
Chestia aia împușcă sare?
Da.
Și sarea ține spiritele rele la distanță.
Remediile simple sunt întotdeauna cele mai bune.
În majoritatea culturilor, sarea e simbolul purității, deci respinge lucrurile impure.
Pentru același motiv o arunci peste umăr.
Măcar o dată mi-aș dori ca după o curbă să apară o căsuță drăguță.
- Vreo piatră funerară afară? - Da, sigur. E vreodată atât de simplu?
Se pare că nu.
Verificați sus. Vedeți dacă găsiți ceva referitor la locul în care e îngropat.
- Eu voi verifica aici. - Bine.
Grozav.
Privește asta.
E Greely și soția lui.
E o scrisoare de dragoste pe care a scris-o el pentru ea.
Doamne, e frumoasă.
Nu înțeleg cum un om ca acesta se poate transforma într-un monstru.
Spiritele ca al lui Greely...
...sunt ca animalele rănite.
Pierdute.
Atât de multă durere le face să izbucnească.
De ce? De ce sunt aici?
O parte din ele le reține aici.
Cum ar fi rămășițele lor trupești...
...sau socoteli neîncheiate pe lumea asta.
"Socoteli neîncheiate"?
Da.
Ar putea fi răzbunare. Ar putea fi dragoste sau ură.
Ceva de care se țin foarte strâns.
Nu pot să uite.
Și sunt prinse aici.
Se învârt în cerc.
Retrăiesc aceleași tragedii de sute de ori.
O spui de parcă ți-ar fi milă de ei.
Nu erau oameni răi. Știi...
Mulți dintre ei au fost chiar buni. Doar că...
Li s-a întâmplat ceva.
Ceva ce le-a ieșit de sub control.
Sammy seamănă puțin cu J. Love Hewitt când vine vorba de lucruri din astea.
Mie, nu-mi plac și cu siguranță nu le caut scuze.
Nu e nimic aici jos. Ai găsit ceva?
Aproape toate scrisorile pe care le-au avut.
Am citit câteva, dar nu am aflat nimic despre mormânt încă.
- Ce? - E ceva aici în spate.
Aici.
E încuiat pe interior.
Miroase a femeie bătrână aici.
Asta ar explica de ce.
Acum știm de ce nu a mai văzut-o nimeni.
Nu a vrut să mai trăiască fără el.
Dean, ajută-mă.
Chiar așa?
Ce ai de gând?
- Nu o putem lăsa așa. - De ce nu?
Merită să se odihnească în pace, Dean.
La naiba...
Și dacă reușiți să-l trimiteți și pe Greely la odihnă...
... ce se întâmplă cu el?
Cucoană, răspunsul acesta ne depășește.
Vânați creaturile astea, dar nu știți ce se întâmplă cu ele apoi?
Nu mai vin înapoi. Asta e tot ce contează.
După ce își termină socotelile care i-au reținut aici...
...pur și simplu pleacă.
Sper că într-un loc mai bun, dar asta nu știm.
Nimeni nu știe.
Ce se întâmplă când le ardeți oasele?
Tata obișnuia să spună că e ca o moarte pentru fantome.
Adevărul e că încă nu știm, nu sigur.
Cred că ăsta e motivul pentru care ne agățăm atât de mult de viață...
...chiar și cei morți.
Tuturor ne e frică de necunoscut.
Singurul lucru de care mi-e teamă e că îl voi pierde pe David.
Trebuie să îl mai văd o dată.
Trebuie.
- Ar trebui să-i spunem de soțul ei. - Nu se poate.
Dean, e crud din partea noastră, să o lăsăm să se necăjească pentru el așa.
- Nu-mi place să o ținem în întuneric așa. - E pentru binele ei.
Poate că te simți vinovat, dar să ne urmăm planul.
- Să o scoatem de aici și îi vom spune. - Să-mi spuneți ce?
Ce îmi ascundeți?
E despre David. Știți ce s-a întâmplat cu el.
- Molly... - Sam, nu.
Nu, ce?
Nu-mi spuneți pentru că voi zădărnici vânătoarea voastră?
Nu vă pasă de mine sau de soțul meu.
Asta nu e adevărat.
Chiar așa?
Atunci orice ar fi, spuneți-mi, vă rog.
Vine.
Stai cu ea.
E a mea.
Dean, a luat-o pe Molly.
Tipul ăsta e insistent.
- Trebuie să o găsim pe Molly. - Trebuie să găsim oasele lui Greely.
Și nu că ar fi vreo problemă...
...dar mai avem mai puțin de două ore până la răsăritul soarelui.
Hei.
Ce ai acolo?
"6 februarie, 1992." Asta era cu două săptămâni înainte de accident, nu-i așa?
Da. Seamănă cu cabina de vânătoare...
...dar jur că e un copac acolo exact unde stau.
- Trebuia să mă gândesc la asta. - Ce?
E un vechi obicei, Dean. Să plantezi un copac ca semn al unui mormânt.
Ești o enciclopedie de ciudățenii ambulantă.
Da, știu.
Unde e David? Ce i-ai făcut?
Nu trebuie să-ți mai faci griji pentru el acum.
Doamne.
Ar trebui să-ți faci griji pentru tine.
Nu ți-am făcut nimic.
Nu. Știu de soția ta. Dacă mă chinui pe mine nu o va aduce înapoi.
Soția mea e moartă.
Tot ce mi-a rămas e să te chinui pe tine.
Te rog. Te rog dă-mi drumul.
Să pleci?
Nu vei pleca nicăieri.
Nu vei pleca niciodată.
Ia-o pe Molly.
Slavă Domnului.
Da, poți să-mi spui Dean.
Tipul ăsta mă enervează rău de tot.
Grăbește-te, Sam.
Dragoste, a fost o noapte lungă.
Gata...
...să te scoatem de aici.
Nu plec nicăieri până nu aflu ce s-a întâmplat cu soțul meu.
- Molly. - Tot timpul ăsta...
...l-am căutat și voi ați știut că...
știați că Greely l-a omorât, nu?
E mort.
Nu, Molly.
David trăiește.
Cum?
Ești sigur?
Sunt sigur.
Te vom duce la el. Haide.
E în casa aceea, acolo.
Nu înțeleg.
Vei înțelege.
Ăsta nu e...
Nu se poate.
Ce se întâmplă?
Cine e ea?
E soția lui David.
Îmi pare rău, Molly.
Acum cincisprezece ani, tu și soțul tău l-ați lovit pe Jonah Greely cu mașina.
David a supraviețuit.
Ce vreți să spuneți?
Spunem că nu e doar un spirit care bântuie autostrada 41.
Sunt două.
Jonah Greely și tu.
De 15 ani, o noapte pe an ai apărut pe autostrada aceea.
Nu, e imposibil.
Era aniversarea noastră, 22 februarie...
- 1992. - Da.
Molly suntem în 2007.
Doamne.
- Bine, povestiți-mi despre autostrada 41. - Douăsprezece accidente în ultimii 15 ani.
Cinci dintre ele fatale. Toate s-au întâmplat în aceeași noapte.
Ce se întâmplă de fapt? Zona morții? Fantoma ucigașă?
Nu chiar.
Vreau să spun că an de an martorii susțin același lucru, cauza accidentului:
O femeie apărută în mijlocul drumului.
...urmărită de un bărbat plin de sânge.
Doi moroi?
Unde e Molly îngropată?
Nu a fost îngropată nicăieri.
A fost incinerată.
- S-a terminat cu arderea oaselor ei. - Da, dar ce o ține aici?
Molly!
Unele spirite văd doar ceea ce vor.
David?
Stai! Oprește-te!
Sfinte...!
Trebuie să mă ajutați.
Dean, nu cred că știe că a murit.
Vă rog. Deschideți, vă rog?
Bun. Gata, calmează-te. Spune-ne ce s-a întâmplat.
- Ce îi vei spune? - Adevărul.
Va fugi imediat în cealaltă direcție.
Unele spirite se țin prea strâns de viața asta.
Nu pot să uite.
Și Greely?
În fiecare an pedepsește pe cineva pentru moartea sa.
Îi urmărește...
...îi torturează.
Și în fiecare an...
...acel cineva ești tu.
Dar nu îmi aduc aminte nimic din toate astea.
Pentru că nu ai vrut să vezi adevărul, Molly.
Deci, ăsta e motivul pentru care...
...nu mă lasă să ies de pe autostradă.
Pentru că...
L-am omorât.
L-am ucis și pe el și pe mine.
De ce nu mi-ați spus când m-ați văzut prima dată?
- De ce ați așteptat până acum? - Nu ne-ai fi crezut.
Și aveați nevoie de mine ca momeală.
Da, am avut nevoie de tine.
David.
Molly, te-am adus aici, pentru ca tu să poți merge mai departe.
Nu, trebuie să îi spun.
Să-i spui ce?
Că îl iubești? Că îți pare rău?
Molly, el știe deja asta.
Dacă vrei să intri, nu te vom opri.
Da, dar îl vei speria de moarte...
...pentru totdeauna.
David și-a luat deja rămas bun, Molly. Acum e rândul tău.
Asta e socoteala ta neterminată.
Ce trebuie să fac?
Doar...
...renunță...
...la David, la tot.
Dacă faci asta...
...credem că vei putea merge mai departe.
Dar nu știți unde.
Nu.
Molly, nu mai aparții lumii acesteia.
Nu ai suferit deja destul?
E timpul.
E timpul să pleci.
Cred că nu a fost atât de rea pentru o fantomă.
Chiar crezi că merge într-un loc mai bun?
Sper.
Cred că nu vom ști asta niciodată, cel puțin până nu vom muri.
Nu are importanță, Dean.
Sper că ăsta e tot rostul.
Bine, Haley Joel.
La drum!
Traducerea și adaptarea: iDVD Team Supervizarea: nightmare1
SFÂRȘIT